Jag sa inget.
- Sluta prata. - Det är att prata.
- Sover hon än? - Jag är på samma sida dörren.
- Sluta prata. - Cam.
Lily tappade sin första tand idag.
Hon ser fram emot besöket från tandfen.
När jag hade min första lösa tand band mamma ett snöre vid den...
och band andra änden på en ko...
sköt med gevär och kon sprang ut ur rummet.
Det hände aldrig.
Säg det till kon som sprang genom väggen.
Fick dig!
Vad gör ni här? Ni är inte tandfen.
Nej. Vi ville bara se om hon kommit än.
Nej. Hon tar tid på sig.
Du kanske ska sova lite. Det kan ta ett tag.
Jag har inget annat för mig.
Jag får inte bli sen. Sanjay Patel och jag ska dissekera en gris.
Ska det vara en dejt?
Han vill att jag ska ge honom verktygen.
- Han vill jag ska vara sjuksyster. - Det låter som en Haley-dejt.
- Innan du säger nej- - Nej.
- Du har inte ens sett den. - Fortfarande "nej".
Det är till Lukes jobbdag.
Barnen ska få sätta sina ansikten på min kropp.
Jag hörde det med.
Varför hade ni ingen jobbdag?
- Nedskärningar. - Stor storm.
Idag får jag prata om det jag älskar mest.
Bostadsfastigheter.
- Han hör det inte. - Jag vill göra Luke stolt.
Som jag var, när pappa pratade om att driva affär.
Han kom med två prispistoler i ett hölster...
och ett pris på lärarinnan på 1,20 dollar.
Lättköpta skratt.
Claire, snälla.
Olivia Bermans mamma jobbar på biblioteket med sällsynta böcker.
Hoppas jag får prata med henne.
Det verkar bli en kul jobbdag.
De har väl redan nån som jobbar med garderober.
- Jag trodde inte du ville. - Jag tycker synd om barnen.
- Många intressanta historier. - Varför har du inte berättat nån?
Det var till exempel en kille.
- Hade säkert fler än 100 hattar. - Ja?
Vi måste få in dem i garderoben.
Okej.
Och det gjorde vi.
Kanske inte det mest spännande jobbet men det betalar räkningarna.
Ingen klagar.
Skulle jag hellre göra nåt annat? Ja. Men jag måste försörja mig.
- Vilka andra saker? - Jag ville skriva thrillers.
- Som hatthistorien? - Spionthrillers.
Jag har funderat på en rollfigur, CIA-agenten Chuck Stone.
Han bryr sig inte om att hans upptåg irriterar höjdarna.
- Varför gjorde du det inte? - Jag var upptagen med jobb och familj.
Jag skulle skriva efter skilsmässan, men livet kom emellan.
Varför pekar du på mig när du säger "livet"?
Du håller mig upptagen.
- Du sov tre timmar i söndags. - Jag var trött.
Av vad? Din tvåtimmars tupplur i lördags?
Vi har varit tillsammans i fem år.
Du har aldrig nämnt nåt om att skriva.
Jag har köpt en skrivmaskin.
En skrivmaskin?
När ska du ge ut boken?
1975?
Det är en fantastisk karaktär.
De har lärt honom att döda, men han har inte lärt sig älska.
Nej, vänta.
Pappor! Tandfen kom.
- Jaså? - Vad spännande!
- Vad fick du? - Tja-
Festoft.
- Snyggt. - Det var mycket.
Klistermärken.
En tandkräm.
Hundra dollar!
- Vad? - Ser man på.
Jag älskar tandfen.
Tandfen gav vår dotter 100 dollar.
Vet hon inte att en tand ska ge högst fem dollar?
Hon gjorde uppenbarligen ett misstag.
Kanske för att tandfen drack för mycket vin igår kväll.
Tandfen kan nog hantera vinet.
Hon kan inte hantera kritik för ett ärligt misstag i mörkret.
Jag ska lägga den i handväskan.
Jag ska berätta för alla i skolan.
Vi kan inte vara föräldrarna som ger 100 dollar för en tappad tand.
Det räcker att hon har handväska.
Den väskan passar både dag och kväll...
och jag behöver inte ha kritor i fickan.
Vill inte diskutera det igen!
JOBBDAG
Tack, dr Ann...
för att du visade oss hur spännande en terapisession kan vara.
Jag behåller kortet.
Nu har vi Lukes pappa, mr Dunphy.
Hej.
Tack.
Gissa vad. Jag har varit hemma hos dig när du inte var hemma.
Och dig.
Nej, jag är ingen tjuv. Jag är mäklare.
Leden att jag är sen!
Jag har just sålt en herrgård.
Hej, älskling.
Historien är full av kända rivaliteter.
Athens och Sparta, Kerrigan och Harding, Phil Dunphy och Gil Thorpe.
I det här fallet är det jag som är Nancy.
Lyssna noga. Ni ska få höra från den fjärde mäklaren i stan.
Jag är etta.
Jag ska inte tråka ut er med en föreläsning.
Istället får ni se när jag talar med en ung man...
som undrar vad han ska göra med livet.
Hej, grabben.
Här uppe!
- Läget? - Jag ska berätta om läget.
Jag ska berätta om en karriär inom fastigheter.
Fastigheter? Är det inte bara att köpa och sälja hus?
Jag har inte tid med det.
Vi måste visst börja från början.
Fastigheter handlar om människor.
- Människor? - Jag håller helt med, Phil.
Det bästa är att föra ihop rätt person med rätt hus.
Förra veckan sålde jag ett spanskt hus till ett "spansk" par.
En värld utan hus? Det är galet.
Ville inte sabba showen.
- Timingen är allt. - Gil.
Tro mig, det sista-
Har du sålt ett hus till meteorologen på Kanal 7?
Nej! Men jag sålde en till Kobe Bryant.
Han pratar inte med dig. Han pratar med mig.
Jag har en rolig historia.
En kille går in på-
- Det var skitkul! - Jag har inte berättat än!
Bra kast. Du hade rätt.
- Det är på min planhalva. - Bollen är på din planhalva!
Gissa vad. Det var jag hela tiden.
Vad?
Kom igen!
Ge honom en applåd. Han försökte.
Vi förstår vad du försökte göra.
Men nu ser jag en massa hungriga barn.
Har jag rätt? Jag har med mig... Gurkor med Gil!
Vem vill ha en? Räck upp händerna.
Ta en.
Gurkor med Gil.
Genialiskt.
Bättre än mina Philo-kuddar.
SOV TRYGG
- Claire gillade de inte. - En av honom i sängen räcker.
Hör ni det, damer?
Tryck bara på "skicka".
Du har precis sålt ett hus!
Du kommer att jaga kicken resten av ditt liv.
Ge henne en applåd. Hon har sålt ett hus.
Tack för att jag fick komma idag.
Det finns tre regler: Thorpe, Thorpe, Thorpe!
Tack, mr Thorpe.
Vi har visst lite extra tid.
- Mrs Dunphy? - Ja.
Klassen vill säkert höra dig.
Nej, jag bara hjälper min man.
- Jag är hemmafru. - Jag vet. Det är ett viktigt jobb.
Ja, det är det.
Jag kan prata lite.
Hemmafru.
Jag har faktiskt en massa olika jobb.
Jag är chaufför, kock...
vaktmästare, sjuksköterska-
Är det vad du alltid ville göra?
Nej, inte precis.
Jag läste marknadsföring...
och jobbade på ett stort hotell.
Men när barnen kom, ville jag vara där.
Snyta dem, byta deras blöjor och natta dem på kvällen.
Mamma!
Jag kan faktiskt snyta mig själv.
- Varför har du inte börjat jobba igen? - Jag har gjort saker.
Jag har renoverat ett hus. Var med i valet till kommunfullmäktige.
- Är du med kommunfullmäktige? - Nej, jag vann inte.
- Du förlorade. - Det är vad "inte vann" betyder.
Jag trodde jag skulle jobba igen när barnen blev äldre.
Det är inte så lätt som man tror.
Folk står inte i kö för att anställa nån som nästan är 40...
och inte har jobbat på 15 år.
- Jag trodde du var 42. - Det är nästan 40.
Mamma började jobba när jag var fyra.
Då fanns det ingen som kunde lära dig att inte avbryta.
Låt mig berätta en sak.
- Hemmafruar är hjältar. - Ja.
- De är livets salt. - Tack, Gil.
Om jag måste göra det jobbet skulle jag dricka ihjäl mig.
Vi ger henne en applåd.
Jag hör inte!
Skolan är slut. Stick nu!
Nej, nej!
Vi har tre timmar till.
- Här. - Min gamla skrivmaskin.
Du sa du ville skriva. Skriv.
Nu? Jag har mycket att göra idag.
Jag ringde ditt kontor och sa att du inte kan komma in...
gå runt i 20 minuter och säga: "Läget, grabben"?
Det är ditt sätt att säga att jag inte kan göra det.
Nej, det är livet som lämnar plats.
Jag antar din utmaning, men du ska veta...
att detta inte kommer att funka när du har förlorat din skönhet.
Då är du borta för länge sen.
Hej! Dunphy.
- Ja? - Hur är det?
- Det är bra. - Ta inte åt dig av henne.
Har du sett hennes mamma? Åldras inte med behag.
Tack för att du räddade mig.
Be Phil om ursäkt för att jag distraherade honom.
Jag borde hålla min stora trut.
Det gick faktiskt lite bättre än på repet...
men jag ska framföra det.
Ditt lilla sammanbrott fick mig att tänka.
Jag bygger ett varuhus...
och skulle behöva en kontakt som jobbar med plankontoret.
Erbjuder du mig jobb?
Du känner folk vid kommunen och du gjorde ett bra jobb med huset.
För din familjs skull måste du komma hemifrån.
- Men du och Phil är konkurrenter. - Inte om det här.
Om det funkar vinner alla på det.
Utom akvarieaffären som vi slänger ut.
Det rör mig inte i ryggen.
Får jag tänka på det några dagar?
Ja, känn ingen press.
Ring mig när du vet. Numret är på pinnen.
Toppen. Gurka med Gil.
Vi ses. Thorpe! Thorpe! Thorpe!
Thorpe. Thorpe. Thorpe.
Se vad som kom med posten. Ett brev till dig, Lily.
- Jag får inte mycket post. - Låt oss se.
Ja. Tandfen.
Tandfegatan 1, Tandstaden, Tandsingland.
Hoppas det är 100 dollar till.
Se där. Glitter!
Tandfen behöver visst inte dammsuga.
"Kära Lily, jag skriver för att jag begick ett misstag...
och gav dig för mycket pengar."
"Lämna 100 dollar under kudden inatt...
så får du en dollar.
Ledsen om det svider."
Låt mig se det.
Jag kan inte läsa.
Låter som hon är i knipa.
Vi måste nog ge tillbaka 100 dollar till tandfen.
Nej! Jag vill behålla dem.
Ska hon ta hand om oss när vi blir gamla?
Chuck Stone, 190 cm lång, med beslutsamma stålblå ögon...
satt vid förhörsbordet.
Han hjärna var tom.
Helt tom.
Han kunde inte tänka på en enda liten sak.
Då lade han märke till en fläck.
Såg ut som sirap från morgonens frukost.
Han insåg att det var lunchdags.
En smörgås med bacon, sallad och tomat...
skulle sitta fint.
Hemligheten, insåg Chuck, var riktig majonnäs.
Inte det hälsosamma skräpet som hans fru köpte till deras son.
Fan!
Vad är meningen med t-t-t-t-t-?
"Te för två. Två för te."
Det blir bara värre.
Du kan inte mena allvar. Gil Thorpe är min ärkefiende!
Du är inte Batman.
Gil är en orm. Han gör allt för att jävlas.
Han kanske vill anställa mig på grund av mig.
Skämtar du? Vad heter du i efternamn?
Just nu?
Jag är ledsen, men jag måste använda mitt veto.
- Veto? Du har inga veton. - Du lägger veton hela tiden.
- För du har dumma idéer. - Nämn en.
Det pågick ett tag.
Och glöm inte dusch-snacks.
Jag kan inte vara den enda som blir hungrig där inne!
Hej, Jay. Mamma sa du skriver en bok.
- Det är fantastiskt. - Ja.
Karriärdagen var lite konstig.
Claire verkar ha det tufft, du kanske vill kolla-
Nog med snicksnack. Jag måste få en kille ur en knipa.
- Vad gjorde han? - Sa till frun att han kunde skriva.
Ge inte upp. Tvivel är en del av processen.
Bra författare är självkritiska.
Vad?
- Jag försöker komma på en komplimang. - Jag vet. Det suger.
Din mamma kommer att gotta sig.
Varför förhör Chuck Stone den här killen?
Han behöver koderna. Får han inte dem...
kommer rymdstationen att krascha på Times Square på nyårsafton.
- Han har ont om tid. - Ungefär två minuter. Han är desperat.
Vad sägs om det här?
"Chuck Stone log och tände en cigarett...
som om han hade all tid i världen.
I själva verket höll världen på att gå under."
- Jösses. Vad händer sen? - Flytta, jag skriver.
Kaffe vore toppen.
Vi borde bara ta pengarna.
Vi vill att hon ska vilja lämna tillbaka pengarna.
Vi håller väl inte på att bli slappa?
Var inte löjlig.
- Redo, tandfen? - Nu gör vi det.
Okej.
Lily, se vem som hälsar på!
Det är jag, tandfen.
Jag vill be dig om en tjänst!
Är du verkligen tandfen?
Ja, det är jag. Se på mina vingar!
Jag vill se dig flyga.
Jag kan inte just nu, eftersom-
För att hon är för ledsen för att flyga...
för hon gjorde ett misstag som endast du kan rätta till.
Är det om pengarna igen?
Ja, det är det.
Jag behöver dem till alla andra barns tandar.
- Tänder. - Vänta lite.
Du är inte tandfen. Du är Haley.
Nej! Jag är tandfen!
Se! Festoft!
Där är glittret.
Varför ljög ni? Ni sa det är fel att ljuga.
Vi sa också att man ska hjälpa andra.
Hur vet jag att ni inte ljög?
- Hon är bra. - Lily, det här är löjligt.
Tandfen gjorde ett misstag.
Lägg 100 dollar under kudden, och sen är det slut med det.
För du tror att det är det rätta, eller hur?
Jag vill köpa en sparkcykel.
Det är vad jag skulle göra.
Vem bryr sig om vad Jultomten tycker.
Jultomten?
Han ser allt. Nu hamnar du nog på hans lista över "olydiga".
Men vem behöver presenter varje år?
Du har 100 dollar.
Du kan åka runt den tomma granen tills du blir gammal.
Får jag tänka på det?
- Du behöver inte- - Självklart.
Haley? Det var briljant.
Tack. Får jag låna den här?
- Varför det? - Vill helst inte säga det.
När jag tog på mig peruken...
kände jag mig som rollfiguren.
Hallå?
Pratar jag med den verkliga Phil eller Phil på filmen?
Vad vill du, Gil?
Är det okej att din fru kallar mig chefen?
- Hej då. - Vänta lite.
Jag skämtar bara.
Men jag tror hon kommer att gilla att vara under mig.
- Min son är i bilen. - Tjena, grabben! Läget?
Om du kommer förbi kan jag visa...
hur du ska slänga en footboll!
- Tommy! - Han vet hur man kastar.
- Farbror Cam lärde mig. - Jag tar det.
Det var mellan oss. Dra inte in familjen.
Taskigt att lura Claire.
Jag lurar inte henne. Det är ett riktigt jobb, med fördelar.
En är att jag kan tala om vad jag tänker...
när hon böjer sig över mitt skrivbord!
Det här blir så roligt!
Vi hörs!
Vilket svin.
Vi ska säga till mamma om hon börjar jobba för honom-
Han Gilar att Thorpa på mig.
- Du kämpar för mycket! - Ja.
Hallå!
Flytta!
Du klarar dig.
Hur var din första skrivdag?
Gloria! Låt mig avsluta en tanke.
Så där.
Skrev du verkligen nåt?
Det gick långsamt först, men sen kom jag in i det.
- Får jag? - Visst. Föreställ dig Tom Berenger.
Det gör jag alltid.
Vad?
Den första meningen är lite lång.
Lång eller dynamisk?
Lång och förvirrande. Jag vet inte vem som pratar.
Det ska kanske likna förvirringen vid en strid.
Okej.
Vad är det nu?
Det fanns inga mobiler 1965.
- Ett misstag. Jag ändrar det. - Du kan inte ändra det.
Det återkommer i slutet- antar jag.
Jag har visat att jag kan skriva.
Jag kommer nog inte att göra det, men det är en möjlig karriär.
CIA hade all möjlig hemlig teknik.
- Kan de inte ha haft mobiler? - Släpp det.
Chuck Stone tycks inte vara så bra på sitt jobb.
Han har brister. Det gör honom intressant.
Vill du ha nån perfekt, sätt in en robot.
Jag gillar en robot.
Det blir ingen robot i min berättelse.
Just det- min berättelse.
Du måste vara nöjd.
Jag hade varit det, om inte livet kom emellan.
- Vad gör du? - Jag har hämtat min gamla väska.
Det klarar fortfarande jobbet, som jag.
- Du måste förstå en sak. - Du måste förstå en sak.
Jag gick på moln hela dan för att nån värdesatte mig.
Jag värdesätter dig. Det gör vi alla.
Naturligtvis.
För att jag lagar mat, städar och plockar undan tvätten.
Nej, det här är nåt annat.
Jag har suttit på bänken så länge.
Jag trodde inte att nån skulle tro på mig igen.
Gil är ingen trevlig typ, men det spelar ingen roll.
- Jag tycker- - Jag tycker du ska ta jobbet.
- Men, pappa- - Nej, Luke. Hon har rätt.
Mamma blir fantastisk på det här.
- Jag tar tillbaka mitt veto. - Du hade inget veto.
- Jo, det hade jag. - Nej, och jag ska tala om varför.
Och det pågick ett tag.
Till sist skulle vi ha hela samtalet i en Jurta.
Den perfekta byggnaden.
Jag måste ta ut axelvaddarna ur mina gamla kavajer.
Han kommer fortsätta reta dig.
Gör det mamma lycklig, kan jag ta några telefonsamtal.
Och sms. Oj!
- Vad stod det? - Inget jag inte kan ta.
"Vi väver en väv av lögner.
Vissa tar vi till för att hjälpa dem vi älskar.
Vissa för att lura oss själva.
Vissa för att...
när ammunitionen är slut och man stirrar in i en Kalashnikov...
är ens enda vapen list."
Hon är galen. Det är fantastiskt.
Samling!
Vi städar innan hon kommer hem.
Hon hade säkert en jobbig dag. Haley, du tar tvätten.
Alex, köket och dammsugning. Luke, du tar badrummet.
- Varför jag? - För du sölar alltid ner.
- Kan du inte kissa rakt? - Jag är duktig från det avståndet.
Okej. Lag Dunphy på tre.
En, två- Just det. Vi har mycket att göra!
Vad gör du hemma redan?
Jag sa upp mig. Han är ett svin.
Han behandlade mig som en betjänt och visade mig ingen respekt.
Jag är ledsen. Du förtjänar bättre.
Det gör jag.
Vad blir det till middag?
Du hörde nog fel. Jag sa: "Vad blir det till middag?"
Jag hörde!
Översättning: Peter Beck